Ние правим знаци всеки път, когато има някакъв застой.
Превод:
KiMiTo Golden^Fool
Редакция:
KiMiTo
Докато продължаваме това безкрайно пътешествие.
Стайлинг/тайпсет:
KiMiTo
Всеки път се втурваме към него, но то ни избягва на далечно разстояние.
Поздрави за всички наши фенове!
Уебсайт:
balito
Но сега, няма от какво да се страхуваме.
Силните връзки, които обвързват нашите сърца
никога няма да се заличат.
След търсене, продължило цял живот, ние най-накрая пристигнахме
тук, където са линиите на периода.
Нека заменим цялата ни скръб и ярост със сила.
Съдба, която e в рамките на нашия досег.
IceFanSubs
представят
Тук е като в някой лабиринт. - Дано не се изгубим.
Да.
Добре ли си?
Съжалявам.
Какво е това?
Д-Динамит! - Наистина ли?!
Но всичките са влажни.
Не се тревожете, няма да избухнат.
Хайде, не се мотайте. Не знаем кога врагът ще тръгне след нас.
Да.
Изглежда, че бурята утихна.
Пригответе се. - Да, сър!
При първа възможност ще се отървем от Кимбли и хората му от Централата.
Да, сър!
Епизод 41
Ад
Ще пристъпим към мисията само с хората, които разполагаме в момента.
Не казвайте на никого за това, дори на воините от Северния щаб. - Майор Майлз!
Ще ги убиете ли?
Разбира се.
Не одобрявам това.
По-добре да ги затворим някъде и да измъкнем информация от тях.
Мислиш ли, че ще ни каже истината?
Опасно е да го оставим жив. - Ами хората му?
Те също може да му се подчиняват, след като са били превърнати в химери
и нямат друг избор! - Имаш право, но ключовата дума тук е "може".
Значи ще ги убиете, само защото се съмнявате?
Същото като с генерал-лейтенант Рейвън! Имаше много други начини...
Не забравяй закона на Бригс. Ако се разсееш, умираш моментално.
Заради милостта ти, някой ден може да умреш ти или някой твой приятел.
Тук не ни трябват небрежни хора.
Ще се отървем от Кимбли и хората му.
Мисля, че все пак той е още дете. - Така е.
На този свят е немислимо да се опитваш да разрешаваш такива неща без убийства.
Трябва да призная, че преди и аз бях така.
Аз също.
Но с напредването на възрастта и участвайки в множество битки, започваш да разбираш...
...че е много по-трудно да опазиш някого жив, отколкото да го убиеш.
Братята Елрик избраха по-трудния път.
Странни момчета са, нали? - Да.
Но и малко им завиждам.
Каква е тази "Расаяна", за която е писал? - Използва се за описание
на чудотворно лекарство, което удължава живота. - Дали е визирал Философския камък?
Да видим...
Какво е това "Аурелиан", което "превръща всички метали в злато,
и превръща старите хора в млади"? - Това е дума за злато.
Пише доста неща за безсмъртието и златото.
Да не би защото братът на Скар-сан е бил силно повлиян от Източната алхимия на Ксинг?
Тоест?
В страната ми ние наричаме безсмъртието като "Истинско нещо".
Което буквално означава "Перфектно нещо", но понеже златото е перфектен метал,
понякога наричаме "Истинското нещо" и като "Златно нещо".
Ясно. Значи перфектното нещо е златно нещо.
Някои казват, че ги наричаме по този начин, защото човекът,
който е въвел алхимията в Ксинг е бил безсмъртен мъж със златиста коса и очи.
Златиста коса и очи? Точно като Ед и Ал.
Ей, елате насам! Намерих изход!
Слънцето блести толкова ярко! - Явно успяхме да преминем планината.
Времето е толкова хубаво. - Да тръгваме към Бригс, докато още можем.
Добре, следвайте ме...
Изглежда доста дълбоко. - Помощ!
Може да се качиш на гърба ми, момиченце! - Ще проправим път през снега,
Помощ! Ей, чувате ли ме?!
вие просто ни последвайте. - Оценяваме това.
Помощ! Някой да ми помогне!
Ей!
Ей, някой да ми помогне!
Има ли някой там?!
Ал?!
Алфонс-сама?!
Добре ли си, Ал?!
Спасен съм...
Затънах в дълбока дупка и бях затрупан от снега.
Но защо си тук, Ал?
Прекосих планината, за да дойда тук преди вас. - Прекосил си я в тази буря?!
Ясно. Вместо да заобиколиш оттук, ти си поел по директния път.
Но защо си направил такова опасно нещо? - Нося лоши новини.
Лоши новини ли?
Армията на Централата е завзела Бригс.
Явно майор-генерал Армстронг е била повикана в Централата.
Затова е опасно да отидем там сега.
Какво ще правим? Не можем да се върнем обратно.
Трябва да намерим някое друго скривалище.
Да, но къде?
Следвайте ме. - Къде ще отидем?
Не далеч от тук трябва да има село на име Асбек.
Чух някакви слухове, че мои сънародници са се заселили там.
Село с ишбалци, а? - Изглежда, че нямаме друг избор.
Невероятен сте, господарю! Да вървим!
Но дали ще бъде наред? - Кое?
Кимбли-сан няма ли да заподозре нещо, ако изчезнеш така внезапно?
Не се тревожи за това. Брат ми ще се погрижи за всичко.
Трима от трети отряд. - Петима от четвърти.
Явно всички сме тук.
Така... Искам всички вие да започнете търсене на дадените райони.
Да. - Разбрано.
Да вървим. - Да, сър.
Хайде де, Алфонс-кун.
Не трябва ли тук да кажеш "Добре"?
Но наистина е много трудно да се движа с това, Едуард-кун.
Затова трябва да дадеш всичко от себе си. Хайде, Кимбли ни гледа.
Почакай, бате! - Движи се по-бързо.
Ей, къде търси отрядът на Кимбли?
В центъра на града има една голяма мина, нали?
Явно мислят да отидат и да търсят в тази мина.
Каза, че ще вземе хората, които доведе от Централата, защото не вярва
на тукашните воини.
Сигурно вече е забелязал.
Трябва да ги разделим.
Осигури удобна позиция за снайперист в близост до мината. - Разбрано.
Потърсете входа към мината. А ако намерите много следи от стъпки, значи няма съмнение,
че са те. - Да!
Можеш ли да го направиш? - Да, от това разстояние.
Какво има? - Едуард-кун...
Какво?
Кимбли, не трябва ли да оставиш търсенето на мините на воините от Бригс?
Чух, че там долу е като лабиринт.
Съдейки от това, че си направи труда да ми кажеш това, значи това трябва да е мястото.
Какви ги говориш?
Искам просто да заловя Скар... - Или се опитваш да спечелиш време на снайпериста?
Значи си забелязал.
Има такава жажда за кръв, носеща се във въздуха. Странно ще е да не забележа.
Не случайно оцелях в Ишбал.
Изглежда, че говорят за нещо. Какво да правя?
Можеш ли да нагласиш мерника си право към Кимбли? - Да.
Бъди много внимателен. - Да, сър.
Копелето се скри в снега!
По дяволите!
Кимбли!
Мамка ти...
Значи и вие двамата сте химери, а?
IceFanSubs
Посетете ни на адрес:
www.icesubs.eu
IceFanSubs
Посетете ни на адрес:
www.icesubs.eu
Мамка му... Нищо не мога да видя.
Е, и те не могат да ме видят, затова мисля, че сме равни...
Спри да се съпротивляваш, Метален алхимико!
Няма начин да избягаш, след като можем да разберем къде си по миризмата ти!
Млъквай!
Метален!
Какво става?!
Къде си?! Отговори!
Ти ли си, майор Майлз?! Тук има химери!
И са били обучени да се бият на места с малка видимост! Стойте настрана от дима!
По дяволите... Това ме направи по-нисък...
Динамит?
Супер, в мината сме!
Не се приближавайте!
Знаете какво е това, нали? - Глупав ли си?
Едва ли могат да се използват.
Знаете ли от какво са направени динамитите?
Нитроглицерин? - Нитроглюкол, дърво и...
...амониев нитрат, може би?
А амониевият нитрат се състои от?
Лесно! Азотна киселина и амоняк...
Амоняк?!
Миризмата!
Каква е тази миризма?! - Амоняк.
Мисля, че те имат прекалено остро обоняние.
Тези бяха лесни.
Значи така ще се държиш, когато освободим заложниците?
Не знам за какво говориш.
Тук съм, за да науча всичко, което знаеш.
Много си се разгорещил.
Ако сега се бия с млад човек като теб, сигурно ще си изпочупя костите.
А и нямам време за игрички.
Явно ще трябва да използвам това.
Сега няма нужда да го търся!
Бърз е!
Бавен си!
Загуби философския си камък и кръгът му вече е неизползваем!
Аз... - "Печеля!"
Това ли си мислиш?
Решението да не убиваш.
Великолепна политика.
Но така само даваш предимство на врага в дадена битка.
Трябваше да ме убиеш на момента.
Милостта е причина за загубата ти.
Да не паднах в мината?
Безмилостен е... и нас забърка...
По дяволите...
Къде отиде Кимбли...
Сигурно се шегуваш... Ей...
Ал! Какво има?!
Алфонс-сама?!
Ал?!
Това не е хубаво. Случва се отново...
Какво искаш да кажеш с "отново"?
Ей, какво има? - Ал?
Душата ми отблъсква това тяло...
Ал!
Ал?! - Душата му отблъсква това тяло?
Алфонс-сама?!!
Случвало ли се е преди?
Алфонс-сама?! Дръж се!
Не знам. - Ал?
Алфонс-сама!
Събуди се, Ал!
Не... Ал!
Ал!
Какво... Какво да правя?!
Ед!
Не мога... да я оставя да плаче за нещо толкова глупаво...
Кимбли да върви по дяволите...
Ей, Метален.
Жив ли си?
Защо ни спаси?
Ранен си много по-лошо от нас.
Не ме... разбирайте погрешно...
Трябва... някой да издърпа...
...това нещо от... корема ми.
Искаш ние да махнем това желязо от теб? Знаеш, че на практика сме ти врагове.
Да... моля.
Е, не са ни казвали да те убиваме.
Да видим.
Но ако го извадим, ще започнеш да кървиш обилно.
Като се отърва от него... ще затворя раната... преди да умра от загуба на кръв.
Учил ли си нещо за медицинската алхимия?
В миналото съм правил човешки преобразувания... знам основните неща.
Основните неща ли? Сигурен съм, че органите ти са на парчета...
Ако нямаш философски камък като Кимбли-сан...
Затова ще използвам живота си, вместо философски камък...
Какво?!
Така ще съкратя малко живота си, но...
Сигурен ли си? - Няма какво толкова да му мисля.
Ако тази рана е причинена от милостта ми... значи трябва да се поправя.
Не разбирам, но нямаш време за губене.
Ще го издърпам.
Направи го, моля те.
Трябва да мисля за живота си като форма на енергия...
Същата като на... философски камък!
Точно така!
Сега съм просто философски камък, направен от една душа!
Мисли и се опитай да си спомниш онова чувство!
Онова чувство...
...от използването на...
...живота!
Мъртъв ли е?
Не ме отписвайте просто така... - О, стана!
Не е напълно излекувана.
Просто временно свързах тъканите... за да спра кървенето.
Значи ти трябва доктор!
Не, нямам време... за това...
Трябва да тръгна след Кимбли...
...иначе... другите ще са в опасност...
Божичко... - Идиот.
Няма начин да го победи в това си състояние.
Какво има?
Опа...
Философски камък, а?
Беше в г-н Кимбли, нали?
Не трябва да наричаш онзи нещастник "господин". Той ни изостави.
Прав си.
Май за последно се видяхме с онова копеле. - Да...
Хората ще си мислят, че сме умрели тук, така че сме свободни.
А какво ще правим с него?
Не можем да го оставим да умре.
Той ни спаси живота.
Добре казано.
Като се измъкнем оттук, трябва да намерим доктор.
Да.
Обещанието, което никога не успяхме да направим
отново,
се опитва да сграбчи нашето бъдеще.
Защо не можем да се радваме
от все сърце,
когато получим нещо, което винаги сме преследвали?
Стичащите се сълзи не са от слабост или разкаяние.
Те са фрагменти, породени от агония.
От всички моменти и съдби,
осъзнах, че има едно сигурно нещо.
Дори ако нещата станат трудни и съм на своя предел,
отказвам да се предам.
Моля те, не ме пускай.
Мога да усетя топлината на дясната ти ръка,
където тя плътно се свързва с моята лява.
След трудностите, неочаквани идеи и действия отварят нови пътища.
Онзи, който намери скритата истина, получава ключa към победата.
Но това е само част от бързия всекидневен живот.
Следващият епизод на Металния алхимик:
Епизод 42: Знак за Контраатака.
Епизод 42
Знак за Контраатака
Началото на войната.
IceFanSubs
Посетете ни на адрес:
www.icesubs.eu